Займенники змінюються, але по-різному:
- за відмінками змінюються займенники, співвідносні з іменниками та кількісними числівниками;
- за родами, числами, відмінками — співвідносні із прикметниками та порядковими числівниками;
- в особових займенниках визначається особа, а у він, вона, воно — рід.
Особові та зворотний займенники
![Особові, зворотний.png](https://resources.cdn.miyklas.com.ua/5594691d-3994-420d-96ab-a5be1d578544/%D0%9E%D1%81%D0%BE%D0%B1%D0%BE%D0%B2%D1%96%2C%20%D0%B7%D0%B2%D0%BE%D1%80%D0%BE%D1%82%D0%BD%D0%B8%D0%B9-w658.png)
У непрямих відмінках особові займенники мають іншу основу, ніж у називному.
Зворотний займенник себе вказує на виконавця дії і стосується усіх трьох осіб, не має форми називного відмінка. Він змінюється, як особовий займенник ти, починаючи з родового відмінка. У реченні займенник себе виступає в ролі додатка.
Займенники третьої особи в родовому, знахідному, місцевому відмінках з прийменниками мають приставний звук н (у нього, над ним), в орудному відмінку звук н вживається завжди: нею, ним.
Перед займенником мною, що починається збігом двох приголосних, для милозвучності вимови прийменники над, з, під, перед вживаються з голосним і: зі мною, наді мною.
Особовий займенник середнього роду воно має такі самі відмінкові форми, як і він.